Casa Scharlach

La Casa Scharlach, també coneguda com a Dinastia Scharlach o la Tercera Dinastia,  és l'actual casa reial.

El seu assentament és la Ciutadella de Thorn de Mira Magna, la capital del regne, abans un lloc d'avançada pels invasors de la Frontera, i actualment una gran metròpoli comercial oberta al món.

El seu emblema és un globus ocular que representa la condició de Sentinella de la Frontera que té el rei, i tres llàgrimes, una per cada gran casa, representant el deure de protecció que té aquest envers els seus súbdits. El seu lema és "Si vols pau, prepara't per la guerra".

El rei no només governa el regne en general, sinó que exerceix jursidicció directa sobre el territori denominat com a''' Marca Reial. El sobirà, per tant, ostenta els títols de "Sa Majestat [...] de la Dinastia [...], el [....] del seu nom, Primer Sentinella, Cabdill de la Marca, Defensor de la Frontera, Suprem Patriarca, Llum de les Terres Altes i Escut de les Terres Baixes, Rei entre els Homes i Protector del Regne'''"

L'actual rei i senyor de la Casa és el Rei Ulikthor I, la seva senyora consort és la Reina Elaine Hengest i l'hereu al tron és el''' Príncep Elrich. '''

Història
La Casa Scharlach té els seus orígens, com la majoria de les grans i velles cases marqueses, en una facció dels 5.000 valents guerrers de cada una de les tres cases que van anar a defensar el regne de l'invasió extrangera durant la Primera Guerra Fronterera i es van establir al territori actualment conegut com a Marca Reial, cedit a l'actual regne de Dessenia i protegit de l'exterior per la Frontera. Ulikthor el Roig, el  líder fundador dels Scharlach, fou un dels principals amics i companys del mític guerrer Thorn el Sentinella, el primer rei de la Primera Dinastia, la Forstrang (Vinkthor IX va batejar el seu tan esperat fill amb el nom Ulikthor en el seu honor, pensant que li concediria força i vigor).

La Casa Scharlach fou una de les principals vassalles de la Dinastia Forstrang i va defensar-la fins i tot en el conflicte de successió que va donar pas a la Segona Dinastia, la Mandreth, però a la revolta que va succeïr al final d'aquesta, va ascendir al tron en solitari massacrant els Mandreth. A les protestes evidents dels Forstrang, que ho veien com una traïció, els va succeïr una acceptació desganada del seu domini i un fràgil jurament de fidelitat com a lleials vassalls, que han ocasionat alguns intents de complot i revolta amb el temps.

Membres Històrics
- Reina Adstrith II "la Magnífica", besàvia d'Ulikthor I.

-Lord Ëleas Leorath "la Damisela", consort reial de la Reina Adstrith II i besavi d'Ulikthor I.

-Rei Vinkthor VIII "el Maleït ", avi d'Ulikthor I.

-Reina Beatrix Scharlach, esposa del Rei Vinkthor VIII, àvia d'Ulikthor I.

-Rei Vinkthor IX "el Terrible", pare d'Ulikthor I.

-Reina Rethna de Dessenia, primera esposa de Vinkthor IX.

-Reina Madaine Leorath, segona esposa de Vinkthor IX,  mare d'Ulikthor I.

-Lord Thoron Scharlach, germà d'Ulikthor I i Mà del Rei.

-Lord Gamis Roark, senyor de Pany de Ferro i pare de Ser Firel i Ser Edvard.

-Lady Taellia Hagsteald, esposa de Ser Boscont.

Recursos
Tot i posseïr llargues extensions de terra que conformen la regió més gran de tot el regne guanyades a pols amb les diferents guerres frontereres que s'han anat produint, la Casa Scharlach actualment no es caracteritza per destacar en la producció de matèries primeres o d'or; si bé encara la forja de ferro i l'acer és una industria destacable, les mines de ferro s'han anat esgotant amb el pas del temps per l'acció de l'home.

Pel que fa a les collites, gran part del terreny és bosc frondós, i resulta impracticable, per tant, l'economia de la Marca Reial s'ha basat en els últims principalment en els intercanvis comercials amb l'estranger i les altres regions, utilitzant Mira Magna com a punt de trobada. Aquesta activitat, que li ha reportat molts beneficis en els últims temps, ha estat parada amb sec a causa de la II i la III Guerra Frontereres, ja l'ascens de la desconfiança amb l'exterior ha suposat la disminució del comerç i per tant, la consequent recessió econòmica. Per tant, actualment l'economia de la Marca Reial depèn de les seves cases vassalles, tant en el seu comerç interior, més feble i discret que l'internacional, com en els tributs.